Tšernobylin ydinonnettomuus 26. huhtikuuta 1986 paljasti NL:n hallintojärjestelmän heikkoudet ja lyhensi ko. järjestelmän elinikää.
Kyseinen onnettomuus oli Neuvostoliitolle vakava isku juuri siksi, että se konkreettisesti paljasti sen miten surkeasti ja tehottomasti sen eri ministeriöt – hallinnonalat, armeija, ja turvallisuuspalvelu KGB – kykenivät yhteistyöhön toisen hallinnonalan kanssa.
Hallinnon epäpätevyys, kommunististen ”tsinovnikkojen” tehottomuus ja koordinaatiokyvyn puuttuminen olivat neuvostohallinnon ”pullonkauloja”. Se ei kyennyt kriisitilanteissa ratkaisemaan pienintäkään ongelmaa ilman loputonta jahkailua, aikailua ja tohelointia. Lopulta byrokraattien, varaministerien, hallintojohtajien ja komissaarien hallinto tukehtui kykenemättömyyteensä. Kun kriisi tuli, niin paikallisella hallinnolla ei ollut tarpeeksi ”natsoja” että se olisi voinut organisoida riittävän tehokkaita hätätoimenpiteitä. Odotettiin Moskovan ohjeita.
Lopulta kävi niin, että reaktorin katon radioaktiiviset romut raivattiin itsetehdyissä suojavarusteissa. Usein raivaustyöhön komennettiin asevelvollisia ns. vähemmistökansallisuuksien parista. Nämä ns. ”bio-robotit” kykenivät työskentelemään 40-90 sekuntia reaktorin katolla. Yleensä nämä asevelvolliset kuolivat myöhemmin säteilysairauteen.
Kommunistinen hallinto ei koskaan eikä ikinä tunnustanut, että se olisi ollut epäpätevä tai että sen edustajat olisivat tehneet virheitä.
Virheet olivat ulkopuolella ja syy oli aina jonkun muun. Esim. USA:n ”imperialistien”. Se liittyy ehkä vasemmistolaiseen/kaksijakoiseen maailmankuvaan, jossa ”omat ja hyvät” eivät tee virheitä.
Syy on aina muissa. Ei itsessä.
Tuntuuko tutulta?
Kaksi jalkaa paha – neljä jalkaa hyvä!
Koronakriisin ”loputtomat kahvi- ja kampaviineriorgiat”
Sanna Marin kertoi eilen pääministerin haastattelutunnilla, että kotimaisen suojavarusteiden ”sertifiointi” on ”pullonkaula”.
Syy ei ole siten hallituksessa vaan ihan jossain muualla. Tiedonkulussa, hallinnollisissa ongelmissa, siinä että sertifiointia ei ole, blaa, blaa, blaa…
Todellisuudessa ongelma ei ole sertifioinnissa vaan hallituksessa itsessään. Koronakriisi on paljastanut, että se suurin ongelma on ministereissä, varaministereissä, varavara-apulaisissa, avustajien avustajissa ja ”hang-around” konsulttien loputtomissa laumoissa.
Ongelma on Sanna Marinin hallitus itse. Siitä on tullut kommunistinen Gosplan – loputtoman suunnittelun ja epäpätevyyden tyyssija. Se on Neuvostoliiton perillinen.
Hallituksen toiminnasta tihkuneiden tietojen perusteella sen aika kuluu loputtomissa palavereissa, komiteoissa sekä kokousten kahvi-ja kampaviineriorgioissa. Kyseinen kamarilla elää ihan omaa elämäänsä, jossa juoruillaan, pelataan sosiaalisia pelejä, kampitetaan ja juonitellaan. Ja myös vuodetaan tietoja (demokratian onneksi).
Se ei kykene tehokkaaseen toimimaan ilman patistelua, ulkopuolista neuvontaa ja ohjausta (presidentti Niinistö ja oppositio).
Suojavarusteiden hankinnasta kuuluneiden tietojen perusteella on erittäin hyvä, jos kotimaisia suojia saadaan edes syksyllä. Yksityiset toimittajat eivät saa omia tuotantolinjojaan kokoon käden käänteessä. Ulkomailta suojia ei saa nyt millään. Kyse ei ole sertifioinnista vaan siitä, että puuttuvien ohjeiden, hötelöinnin ja puuttuvan koordinaation takia ei niitä suojia tule. EU:n suojavarusteiden hankinnat sössellettiin nätisti.
Ministerit Pekonen, Kiuru ja Haatainen ovat kunnostautuneet tässä ”maskigatessa” ihailtavalla tavalla. Kyse on ehkä epäpätevyyden Suomen ennätyksestä.
Parlamentaarisessa järjestelmässä ministerit kantavat vastuunsa ja eroavat
Sanna Marinin ”Pullonkaula” hallituksen aika olisi vihdoin aika kantaa vastuunsa. Syy ei voi aina olla muissa.
Kelvottomat ja tehottomat ministerit, jotka eivät tiedä asioista, ja latelevat julkisuuteen lausuntoja kuten ”suojia riittää”, ”suojia hankitaan”, ”suojat riittävät niin kauan kuin riittävät” on passitettava pois, pois, pois!
Lopuksi: Hyvää Kansallista Veteraanipäivää!
Dosentti Arto Luukkanen toimii Venäjän ja Itä-Euroopan yliopistolehtorina Helsingin yliopiston Renvall-instituutissa. Vuonna 1964 syntynyt Luukkanen on väitellyt vuonna 1994.
Tutkintapyyntö Suomen journalismista
su 28.04.2024 17:57Konservatiivinen käänne haastaa utopiaglobalismin
la 08.06.2024 22:26Yle teki diasarjan, mutta miksi niin moni seikka unohtui?
to 13.05.2021 20:23Ydinvoimaa, talouskasvua ja teollisia työpaikkoja
ti 28.03.2023 20:22Sähköistävä klikinvastainen uutinen
su 07.01.2024 18:08Puhkeaako globalismin kupla Ukrainaan?
pe 15.03.2024 23:04Mistä on pienet getot tehty?
ma 27.08.2018 23:18Jolla on korvat, se kuulkoon
ke 23.08.2023 20:50Vallankaappaus
ke 14.06.2017 09:13Valtuustoaloitteeni mamujen 43 äidinkielen opetuksen lopettamiseksi verovaroilla Espoossa
su 15.01.2023 14:49Hallitsematon maahanmuutto ja liittoutumispolitiikka ovat nostaneet terrorismin uhkaa Suomessa
ke 17.01.2018 08:44Kirja-arvio: Seksuaaliutopia - Feministien sota sivistystä vastaan
ke 29.05.2019 09:00Punavihreä hallitus komentaa! Maakuoppaan mars!
la 25.02.2023 13:58Suvaitsevaisuuden kirjavat käsitteet
su 13.09.2020 23:07Vieraskynä: Kirje eräältä äidiltä
pe 08.02.2019 13:23Somalit orjakauppiaina ja rasistisina orjuuttajina
pe 06.09.2024 17:03Suomi-media, poliitikot ja rasismi
ke 04.09.2024 11:31Sota Venäjää vastaan ei ole shakkipeliä vaan kansan tuho
la 25.05.2024 08:02Käännytyslaki ratkaisevassa vaiheessa
pe 28.06.2024 10:23Ei shariaa länteen, vaan länsimaiden tasa-arvoinen lainsäädäntö muslimimaihin
ti 12.06.2018 11:53Rikkaat rikastuvat ja köyhät kituuttavat
ti 18.08.2020 10:15Auta avun tarpeessa
to 19.03.2020 07:33Olisinko yrittäjä, enkä palkansaaja
su 25.10.2020 22:57Häpeänsä kullakin
ke 19.07.2023 21:26Odotellaan vuotta 2023
la 14.08.2021 23:44